PLANETEN ARADIUS.
ARIDERNA, SOM TROR PÅ Welp-
- HAR FÖRSLAVATS OCH FÖRTRYCKTS AV MÄNNISKOR I ÖVER TUSEN ÅR.
DE SENASTE ÅREN HAR BEFOLKNINGEN DRABBATS AV INFERTILITET.
DEN HÄNSYNSLÖSE VICEKONUNGEN GRIFFIN FÖRSÖKER HITTA OCH DÖDA-
- ARID-REBELLERNAS LEDARE MOSS SOM TALAR OM UPPROR...
Var är Moss?
- Var är Moss? - Gör det du måste.
- Moss! - Vi skall aldrig förråda vårt folk.
Sådana handlingar ska överlåtas till rätt personer.
Arid eller människa - alla ska de beundra er.
- Beundran varar inte länge. - Tänk då ekonomiskt.
Snart finns inga starka män till varken arbete eller underhållning.
För honom till gropen!
Du ska veta att jag hittar Moss.
Och då ska jag förgöra honom och hans gig-tro.
HIROKIN DEN SISTE SAMURAJEN
De är i närheten.
- Människa. - Jag ser det.
- Hirokin? - Ingen idé att lära känna varandra.
Hur skapar vi en tryggare värld för våra barn?
Människorna kom till vår planet och stal våra resurser-
- de gjorde våra kvinnor mindre fruktsamma.
Och vad gjorde vi? Vi stod bara och såg på.
Hur länge ska vi låta Griffin göra oss till slavar?
Ta våra män och tortera våra kvinnor?
Skiljer vi oss verkligen så mycket från människorna-
- bara för att blodet syns i våra handflator?
Hur kan en människa vara så snäll mot en arid?
Alla människor är inte likadana.
Vänta här.
Vicekonung. Vad befaller ni?
Nå?
Flagor av aradium får era vapen att flyga.
Ingen behöver berätta hur vårt aradium fungerar.
- Jaså. - Jag har ett botemedel här.
- Apostat! - Du!
- Människor är inte att lita på! - Det var inte jag.
Hjälp oss, då!
Döda allihop!
Mitt råd är att springa!
Skicka bud till Moss om reträtt.
Om det inte når Moss i tid så misslyckas upproret.
Rör henne inte, människa!
Kom!
- Mår du bra? - Ja.
Vem av dem?
- Finley. - Det var ju sju år sedan.
- Jag vet. - Du...
Vi måste inte göra så här.
Jag är tillbaka till morgonmålet.
Vi är så nära. Vi kan inte vända om nu.
Vi är mycket nära Horden. Det kan finnas knektar var som helst.
Vi kan inte vända om nu.
Om affären går vägen så kan vi bo var som helst.
Då får Nuran en framtid.
Blått te.
Stopp där.
Man gör det som krävs.
Senast du nämndes var det i koppling till massakern i staden Eleven.
- Tror du på allt du hör? - Bara hälften av det jag ser.
Det var inte det vi kom överens om.
- Det är bättre. - Det är inte upp till dig.
Det är allt jag har.
Hirokin!
- Du är den ende här med botemedlet. - Då inser du väl dess värde.
Visa nåd, broder!
Jag har ett sjukt barn. Hon behöver medicinen.
För dem som vägrar hjälpa finns ingen hjälp.
Jag vet vem du är.
Jaså?
Hur kan du vara så självisk?
Man gör det man måste.
Knektar!
Nuran!
Spring! In med er!
Nu övar vi på att gömma oss. Fort.
- Okej. - Var knäpptyst, som när vi övade.
Visa er.
Kom ut.
Jag är människa.
Vi trodde ni var vandaler och sökte skydd.
- Vi är bara på genomresa. - Har ni sett en arid vid namn Moss?
Nej.
Hon har visst aridbandet i håret. Är barnet hennes?
Ja.
Vi är bara på genomresa. - Kom, vi har lång väg att gå.
- Vart är ni på väg? - Österut, där det finns föda.
Jag har en sak till dig.
Den är värd minst 100 gig.
- Snarare 1000. - Den är din.
Jag avgör vad som är mitt.
Vi vill inte ha problem.
Problem?
Du, min vän, är verkligen i knipa.
Spring!
Nej!
För honom till gropen.
Där kanske han gör bättre ifrån sig.
Lystring. Spelen börjar om 10 steg.
Lystring. Placera era insatser. Spelen börjar om 10 steg.
Mina döttrar. Det här är sista platsen där jag vill se dem.
De vill veta vad man är beredd att dö för.
Okej, fortsätt. Rör på er.
- Kom igen. Snabba på i kön! - Nästa.
Kom fram. Det räcker.
- Varsågod. Okej, okej. - Här kommer han.
Vänta lite.
- Vissa säger att han är sympatisör. - Mycket sympatiserande.
- Han står nära upprorsledaren Moss. - Jag har en idé.
Vi säljer gig-svärdet som människan hade med sig.
- Tänk om han försöker svindla oss igen? - Enkelt. Vad han är ber om...
...så vill vi ha fem.
Fem.
- Vad har ni i dag? - En kärlekskäpp.
I gig-stil.
Ska du bara stirra på det hela dagen?
- Det klär dig. - Ja, det framhäver dina ögon.
Två palmrötter.
- Fem. - Det är värt minst fem.
Allvarligt? Vad ska en människa med ett arid-svärd till?
- De för tunga för oss. - Nej, du.
Om du vill ha det är det värdefullt.
- Du ska inte får blåsa oss igen. - Blåsa er?
Mina herrar. Har ni helt glömt bort det blå teet jag gav er?
- Det minns jag! - Just det! Det var utmärkt te.
- Det var verkligen härligt. - Två.
- Två låter bra, vi borde ta det. - Du ville ju ha fem?
Ja, men två blir bra. Vi tar det.
Okej. Avgjort. Då är vi kvitt.
Nästan. Om jag lägger till...
...den lilla prylen. Då är vi överens.
- Två blå. - Två mot två.
Affären är avslutad!
Är det här ditt?
Det sägs att du försvarade en aridkvinna och hennes son.
Just det - arid.
Jag kallar ingen för gig. Kanske ska jag satsa på dig.
Satsa på döden.
Det gör jag alltid.
Det är så jag håller mig vid liv. Här...
Det här ger extra stryka.
Var stark i weis namn, min vän.
Lystring: Spelen börjar nu.
Civilisationen är en fin balansgång.
Jag måste väga folkets begär mot mina behov.
- Pheon! - Terra.
De behöver stabilitet, ordning, disciplin.
Det ger jag dem, Orange.
Hon är vacker.
- Njöt du i går kväll? - Det gjorde jag verkligen.
Ett sådant vackert kärl. Men tomt.
Jag är mer än ett kärl, det förstod du en gång i tiden.
- Det förstår alla som kan se. - Då kanske jag är blind.
Jag ska ge dig en arvinge. Det är bara en tidsfråga.
- Din lydnad inför mitt ord... - Är min frihet.
Jag är far till en civilisation. Jag vägrar bli bortglömd.
Hirokin!
Jag vägrar döda en annan arid!
Då ska du dö!
Ni kan ju reglerna. Döda er motståndare-
- och rädda era kära från att spetsas.
Jag älskar dig!
Hirokin...
Imponerande!
Far! Nej!
Renault!
Släpp inte taget. Nej!
Du sa att ni fångade människan tillsammans med horan.
Och hennes barn.
- Släpp henne fri! - Han vann. Enligt reglerna...
...ska kvinnan släppas fri. - Det har du rätt i.
Regler... Var vore vi utan dem?
Ja, vicekonung.
Släpp inte taget. Håll ut!
Nej! Nej...
Hirokin!
Nej!
- Moss och hans rebeller utgör föga hot. - Hitta honom, Kore.
- Underskatta inte en osynlig fiende. - Moss håller sig dold.
Men en vacker dag ska han och hans folk ta form.
- Det är deras "wei". - Jag ska hitta honom.
- Du bör nog inte återvända förrän dess. - Det vore klokt.
Som ni vill... min herre.
Död.
- Död. - Den här andas.
Inte nu längre.
Såg du människan i gropen?
- Den benige? - Den fete.
- Fanns det en fet människa där? - Nej! Varför umgås jag med dig?
- Jag gillar när de har kött på benen. - Vilka då?
Människor, arider - det kvittar så länge de har kött på benen.
Vad tänker du göra med dem när du är klar?
- När jag är klar med vadå? - Att sticka dem!
- Vad trodde du att jag pratade om? - Du byter ju stup i kvarten!
Du pratade om en benig människa och sedan om att sticka dem!
Det är högst förvirrande.
- Vadå? - Är inte det han?
- Han är ju lite benig av sig. - Ja, mer kött vore bra.
Jag hörde att han var med en fertil arid.
- Och så är han en mördare. - Mördare!
Staden Eleven eller nåt sånt. Han dödade rebeller.
- Det måste Griffin ha uppskattat. - Kallar du det för uppskattning?
Jag tänker sticka honom.
Var försiktig. Fastna inte.
Vad var det?
Vacker klang.
Det är ingen fara. Tur att du åt livsroten.
Annars vore det här en monolog.
- Min son... - Du hinner inte sörja. Nu ska du fly.
- Varför hjälper du mig? - Alla har sina skäl.
En vän till mig fick en vision. Jag tror att den handlade om dig.
Fort. Vi måste skynda oss.
- Vänta... Var är vi? - En halv dags färd från Horden.
Jag har fört dig så långt jag kan.
Ser du den röda stjärnan? Gå i riktning mot den.
Så småningom når du en vän till mig. Han heter Moss.
Om han har lyckats fly från knektarna så kan han hjälpa dig.
Här...
Så att du kan gå stadigt.
Var stark i weis namn, min vän.
Är detta liv värt att leva?
Du önskar väl att du var död.
Han är människa och går inte att lita på.
Han har inte här att göra. Han försätter oss i fara.
- Vi borde genast lämna honom. - Han behöver hjälp.
- Honshu skickade ju hit honom. - Han kan ha stulit medaljongen!
- Han kan ju ha dödat Honsu! - Vi bör hjälpa honom att återhämta sig.
Att hjälpa honom blir farligt för både stammen och din dotter.
Du måste dricka. Här...
Bra.
Gabriel. Gå och leta reda på din bror.
Vatten?
Varsågod.
Vi söker konstant efter vatten. En gång fann vi inget på två månar.
Vattnet kommer, ty vi är starka i wei.
Vi river taggarna och utvinner bedövningsmedel till skadade.
Titta...
Så här ser vi arider oss själva.
Vi ingår i ett system där vi alla hålls samman.
Maren! Vatten!
Där ser du!
Våra tankar blir till ord. Våra ord...
Våra ord blir handlingar. Handlingar blir till vanor.
Vanor blir till värderingar.
Våra värderingar...
Våra värderingar blir vårt öde.
Moss. Det du ber om är rena självmordet.
Apostaterna skonar inte en enda person. Det är en tidsfråga innan de är här.
Tid?
Vi måste enas som en stam igen-
- om vi inte ska blåsas ut som ett ljus.
Du kan inte rädda alla.
Stammarna ska samlas vid Dead Rock.
Se på ditt liv. Har det någon mening för dig-
- om det inte finns någon att dela ljuset med?
Vad finns det för mening med döden?
Han röjer oss mot en belöning så fort han får chansen.
Du får hålla ett öga på honom och Maren.
Hemmagjord dryck på red brush.
Det är bara några få stammar som brygger det.
Vi byter det mot sånt vi behöver.
Ta det försiktigt.
Det smakar hemskt.
Men du glömmer dina bekymmer.
Vi räddade ditt liv, du kan väl åtminstone tala.
Ja, Maren. Jag är tacksam för allt som stammen har gjort för mig.
Vilken är din tid?
Jag är den näst äldsta dottern i min stam.
Jösses! Jag trodde du var mycket äldre.
Tack för min red brush. Den tyckte jag verkligen om.
God natt, Maren.
Den näst äldsta dottern i stammen.
Maren...
- Jag saknade dig vid sången i går. - Jag saknade att vara där.
- Jag måste hjälpa honom. - Hjälpa honom...
...eller oss? - Det kanske är samma sak.
Om det ändå...
Om det ändå vore så lätt, men det är det aldrig.
Visst är det vackert?
Jag vet inte. Det känns kallt. Och ensamt.
Tänk att något så litet kan avgöra så mycket.
- Linjerna sägs sia om framtiden. - Har jag då ingen framtid?
Jag kan inte leva så här längre. Jag är varken arid eller människa.
Vilka är vi?
- Vi hör ju inte hemma. - Du valde att leva så här.
Inte jag!
Audowen?
Hon blöder.
Hon blöder överallt.
Mitt barn... Låt mig se henne.
Audowen?
Varje band är en sång.
Ett band för varje liv som vi välsignas med.
Hör... Till och med i döden finns det liv.
Moss är nära.
Jag ger mig av i gryningen.
- Ska du åter till Horden? - Ja.
- Varför det? - Hämnd.
Det är meningslöst med hämnd.
Varför kan inte människor förstå att vi andas samma luft?
Vi dricker samma vatten, gråter samma tårar.
Jag har sett dig förut.
Jag har sett dig på stridsfältet i mitt inre.
Du har skickats att ena stammarna.
Jag är inte lösningen du söker.
Är jag galen?
Wei förde honom hit!
- Med tron på wei följer mycket lidande. - Lidande...
Vad vet du om lidande?
Det är vår stam. Den har jagats hårt.
Lika säkert som att natt följer dag så kommer de, min vän.
Inget hopp.
Men du kan förändra världen.
- Stanna hos oss, lär dig vårt metod. - Nej, tack.
Varken hopp eller förändring om inte du enar stammarna.
Nej, tack.
Maren!
Kläder. De värmer eller svalkar efter behov.
Inget kuvar vår energi.
- Cain? - Han håller för hårt.
Ibland är det allt man göra.
- Man måste acceptera och släppa taget. - Hur går det till?
Man bara gör det.
Det är dags att jag ger mig av.
De förtrycktas svärd.
Hirokin.
Ditt namn betyder det på det gamla språket. Hiro.
Han slåss för något som är större än han själv.
- Jag slåss för dem. - De är döda.
De är fria nu.
- Men inte jag? - Nej.
- Inte förrän Griffin är död. - Griffin sliter dig i stycken.
Visa mig, då.
Tror du det är en lek? Kom hit.
Håll fram handen så ska vi leka.
Knuffa omkull mig. Gör ditt bästa.
Visst är det en rolig lek?
Vad var det där?
Jag tillåter inte en ny massaker! Du är inte redo!
Stopp! Vänta.
- Visa mig. - Visa dig vadå?
Jag anfaller som en varg!
Om du inte lär dig weis hemligheter blir du slaktad av Griffins Hord.
Du är inte redo.
Var hon din fru?
Undrar du varför du inte kunde rädda henne?
Att acceptera är kärnan i wei.
Wei orsakar lidande.
Överallt ser man barn utan fäder tack vare din fina wei.
Du vrider ju bara på det så att det betyder vad du vill.
Ja! Så ska det låta!
Makten hos fantasin är mycket mäktig.
Lyssna på mig. Tänk dig ett blad. Tänk dig ett jasminblad.
Gör det, är det du snäll.
Ta i mer. Det är viktigt att du föreställer dig det här.
Vi arider har en naturlig koppling till världen runtomkring.
Jorden, marken.
De utgör grunden. Det är det som är wei.
Det är ingen slump att bara vi tror på wei.
Vår gensammansättning skiljer sig från människans.
Vi har en koppling till omgivningen.
För ett årtusende sedan fanns en grupp arider som var så nära verkligheten-
- att de kunde veckla ut tiden.
De kunde se följderna av sina beslut innan de fattades.
Den särskilda egenskapen skrämde människorna som sökte utplåna ariderna.
All kunskap om gåvan försvann.
Efter tusen år av slaveri och folkmord har ariderna glömt vilka vi är.
Att veckla ut tiden är nu bara en myt.
Den skövlade planeten gör våra kvinnor infertila.
Vi är ljuset. Det är inte på utsidan utan inombords.
Det flödar ut i världen.
Och vem är du?
Människa.
Känns det inte konstigt att jag kan se dina tankar?
Jag har känt av din koppling sedan vi hämtade upp dig ute i öknen.
Du föddes till hälften människa och till hälften arid.
Din koppling till wei är den starkaste jag har erfarit.
När du faller inför min blick-
- följer du strömmen eller kämpar du emot?
Tänk att något så litet avgör så mycket.
- Jag ska ordna det. - Nej.
Du är den du är.
Din skam förföljer dig. Släpp den.
Vi skapar en egen verklighet.
Verkligheten skapar inte oss.
- Så bekvämt. - Bekvämt?
Din fru...
Pojken...
De är blott minnen nu.
Jag försökte med all min kraft.
Men jag kunde inte...
Jag kunde inte...
Jag kunde inte rädda henne.
Nu är du den du skapar.
Ljuset döljer sig inom dig.
Låt det flöda!
För att veckla ut tiden ska du släppa all rädsla.
Alla känslor och alla tankar. Det är wei.
Du börjar se tidens veck och sedan...
...ser du dina val.
Tillåt sinnena att föra dig framåt. Hör ljuden.
Tro på ett val, utan några tvivel.
Din tilltro till det valet gör det verkligt.
Det sitter i tanken. Du måste bara foga samman bitarna.
Din vision skapar din verklighet.
Låter du honom åka?
- Tiden är inne. - Jag följer med.
Om två solar är vi vid Dead Rock.
Om du vill bege dig till Griffin så låt mig följa.
Räck mig din hand.
Kom igen. Räck mig den.
Ta hand om din stam. De är viktigast.
Lystring. Placera era insatser. Spelen börjar om fem steg.
- Hon kan inte ge dig det du vill ha. - Kan du det?
Lystring. Placera era insatser. Spelen börjar...
Hoppas att den här utsikten känns bättre.
Den enda jag vill se är min son.
Så vacker du är, Terra.
I din övertygelse.
Du borde inte vara här.
- Din far... - Blir lycklig om jag genomför affären.
Vi har hört att Moss och hans rebeller ska samlas vid Dead Rock.
Bra. Sätt kurs och skicka bud till vicekonungen.
Sinnet är en plats för sig.
Där kan glädje förvandlas till plåga eller plåga till glädje.
Ett fängelse till en fristad.
Eller en fristad till ett fängelse.
- Var är min son? - Nu ska du vara snäll.
- Vad gör jag här? - Jag vill ha ett barn.
Och du vill ha ett bättre liv.
Vi är som gåvor till varandra, kanske förtjänar vi dem inte.
Vi är inte så olika. Vi har våra behov.
Jag vill att du ska stå vid min sida i dag.
Han kommer att vara där. Ja, din son.
Kom med ett leende så får du som du vill.
Nåväl.
Hirokin? Är det sant som de säger?
Om staden Eleven?
Ja.
Oskyldigas blod.
- Var hittar vi din vän? - Han hittar oss.
Ser man på vem som är här!
- Det är människan från gropen. - Han hade mer kött på benen.
- Vad är det med dig? - Modigt att komma utan förklädnad.
Han har ju en kåpa. Det är bara du din köttälskare som känner igen honom.
Förmodligen vill han göra affärer.
Det här är alltså Moss ariduppror? Ett barn och en människa.
Honsu.
- De har säkert arid-sprit. - Jag gillar ditt tänkesätt!
- Har din far blivit tokig? - Far mår mycket bra.
- Har du träffat Hirokin? - Ja.
Slagskämpen som jag räddade härifrån.
- Välkommen tillbaka. - Kan du föra mig nära vicekonungen?
Vicekonungen? Du?
Mot hans legioner?
Följ efter mig.
Inget är mer tillfredställande än att erövra oskulden.
Den här är till dig.
Den är oerhört söt, så jag tänkte på dig.
Verkligen söt.
Jag ger inte vika inför honom.
Du har inget val.
Det har ingen.
Ursäkta att vi inte kunde gå en annan väg.
Bara en får gå in.
- Inte den du väntat dig? - Jag vet inte vad jag väntade mig.
En sak är säker. Du vill bedriva byteshandel. Men frågan är...
- Har du något som intresserar mig? - Jag är inte på lekhumör.
Det är inte lätt att komma nära Griffin.
- Du lyckades. - Ja, det gjorde jag. För stunden.
Griffin vill ha en arvinge, men tror inte att jag kan ge honom en.
Jag tror problemet är ett annat.
- För mig nära honom så kvittar det. - Är du inte det minsta lockad?
Det kanske vore kul.
Kedjorna skar in djupt.
Jag tyckte väl att du var bekant. Rörande att du kämpade för henne.
Jag hade ett barn en gång. Eller... jag födde barn en gång.
- Jag beklagar. - Griffin lämnar gropen snart.
Med Terra.
Visste du inte att hon lever?
Men du har visst redan hittat en ersättare. Yngre och vackrare.
Hon lever.
- Terra? - Du kan se det med egna ögon.
Mina tankar, tankar...
Dina handlingar. Handlingar och ord...
Dina vanor.
Knekt!
Nuran!
Min underbare son!
Jag har saknat dig. Jag älskar dig så mycket.
Min prins ibland Horden.
Inte mycket till uppror.
Det kanske är vårt fel. Vi kanske inte var nog starka hur som helst.
Se dig omkring. Din korkade visdom tar kål på vårt folk!
Det är inget dumt... med kampen för frihet.
Om man kan vinna.
Men det kan du inte. Är det inte bättre att leva med saker och ting som de är-
- istället för att vi kämpar emot och dör en efter en?
Du ser världen med rädslans blick.
Och du ser ingenting alls!
Vi är inte rädda för stigen framför oss.
Gighoror. Betala mer så får du nåt färskare.
Jag vill ha den där.
Visa nåd, broder.
Jag är inte rädd för vägen jag har valt.
Vi är inte rädda.
Knektar!
- Han är visst lite dramatisk av sig. - Tjusigt. Han är duktig.
Stoppa gighoran! Hon kommer undan.
Då börjar det.
Subtilt.
- Utmärkt form. - Jag gillar honom.
- Det är lite provocerande. - Och nu då?
- Spring. - Bra plan.
- Honsu. - Kommer han hitåt?
Nu blir det trubbel.
- Mina herrar. Vi behöver en flyktväg. - Arid-sprit.
- Och blått te. - Den här vägen.
- Har ni sett tre rebeller? - Ja. De gick ditåt.
- Du känner rebellen! - Nej.
Brukar du ropa till främlingar?
Han är fadern.
- Han överlevde. - Du börjar låta rädd!
- Och du börjar göra mig besviken. - Släpp min son.
Ska han ut i öknen och förgås?
Eller sluta sig till rebellerna och slaktas? Jag kan beskydda Nuran.
- Och dig med. - Nej!
Släpp min son så underkastar jag mig.
Jag behöver mer än underkastelse.
Uppror, uppror!
Den utvalde är här för att störta Horden.
Stammarna ska samlas vid Pilot Rock.
Alla stammar har enats.
Den utvalde är här för att kämpa mot Horden. Samling vid Pilot Rock.
- Var är Moss? - Ingen vet.
De sa att en man dödade 20 knektar med ett enda blad.
Han stod täckt med blod.
Varenda rörelse gjordes i precis rätt ögonblick.
Han kom för att besegra en man men skapade ett öde.
Ja!
- Det här var ju subtilt. - Jag är bra på det.
Ja, det kan man säga.
Vi har fått höra att en människorebell anföll Horden.
- Ariderna samlas kring rebellen. - Det spelar ingen roll.
Motståndet är hotet. Utan Moss är de delade.
Det är han som är vår måltavla.
Moss är nyckeln till upproret.
Cain, är det du?
Alla måste ju välja någon gång.
- Skona mitt folk. - Vicekonungen vill ha dig. Levande.
- Bara dig. - Det var inte vårt avtal.
Ni sa att ingen annan skulle komma till skada. Det är Moss ni vill ha.
Du har tur att du lever.
- Cain... - Ner på knä, rebell.
I dag blev vi ett folk.
Tack vare dig.
Nu tillhör den här världen oss.
Vi slipper gömma oss.
Far hade rätt. Visionen blir vår verklighet.
Jag beklagar.
De lever. Det är det enda viktiga.
Dags att släppa taget.
Dags att planera.
Jag vill inte se fler barn tvingas på knä igen.
Varför just jag?
Jag är här tack vare dig, och du tack vare mig.
Jag förstår inte. Jag försöker inte heller.
Så är wei. Vi accepterar saker som de är.
Maren...
Jag...
- Tycker du inte om mig? - Jo.
Jo, det gör jag.
Du är vacker.
Men...
- Jag kan inte. - Varför inte?
- För att jag är arid? - Nej.
Jag är bunden.
För lång tid framöver.
Då väntar jag.
På dig.
- En ny grupp har anlänt. - Moss?
Jag förkunnar att denne man, för sitt motstånd inom Hordens murar-
- ska kallas Hirokin, de förtrycktas svärd!
Vi ska strida vid din sida. Vi lyder dig.
Res er upp.
En gång i tiden...
...stred jag då jag inte hade något att leva för.
Nu strider jag för att jag har sett allt som är värt att dö för.
Vi har chansen...
...att göra det som Moss sa.
Att ta form, som ett folk.
Vi slåss för Moss vision om en enad värld.
- För Moss! - För Moss!
- När börjar det stora slaget? - Vi anfaller i gryningen.
Din rebell börjar irritera mig. Jag har hans folk, hans son...
...och hans fru. Men ändå anfaller han inte.
Du har inte mig.
Nej!
- Vicekonung... - Inte nu!
En fråga av yttersta vikt.
Kom ihåg var vi var...
Vill du se vad som händer när man motsätter sig vicekonungen?
Bättre att leda i krig än att tjäna i fred.
Bravo, Kore.
Nå... Den store Moss. Gigupprorets ledare.
- Krossad. - Ni krossar aldrig vår anda.
Trotsig in i det sista.
Vi följer wei.
Du har fortfarande makten att rädda folkets patetiska liv.
Det är först i döden som friheten börjar.
Han ska komma.
Och han... ska veckla upp tiden.
Du blåser iväg som ett andetag, Griffin.
Idiot. Nu är ditt folks död ditt eget verk.
Håll honom vid liv, Kore.
Låt honom skåda sitt ärorika livs sista bragd.
Vad är nyckeln till vår framgång?
- Timing, min herre. - Just det!
Du trodde väl inte att vi skulle stå oförberedda?
- Nej. - Vad vill du?
- Se dig död. - Tänk efter noga.
När ditt liv är slut blir du hågkommen för denna stund. Hirokin.
Vi väljer att leva utan rädsla...
...och utan dig. - Men du kan inte ställa några krav.
Inte det?
- Han är arrogant. - Han är dödens.
Stora slag utmärker stora män.
Döda allihop.
- Vad gör du? - Vi ska leka krig.
- De är fast beslutna. - Det är sådana de är.
Kore!
Lugn, det dröjer inte länge.
Nej!
Få tyst på barnet!
- Min lydnad inför ditt ord... - Är din frihet.
Nu ska ni leka snällt.
Låt honom vara!
Din vision skapar din verklighet.
Det är er kännande wei. Eller hur, Moss?
Moss drömmer om fred. Men se er omkring.
En stark vilja måste ta makt över de svaga.
Det är verkligheten.
Så går det till i min värld!
Hirokin!
Lova mig...
...att du tar hand om din mor.
- Jag lovar. - Det är din familj.
Nej!
Hirokin, nej! Kämpa för mig.
De som älskar skapar hjältar.
Varje band är en sång som lämnats kvar i frihetskampen.
I går drömde jag en dröm.
Jag såg en man slåss för något som var större än han själv.
För friheten. Han trotsade rädslan-
- och tyranniet.
Och sedan den dagen föddes alla i frihet.
Vilken dröm.
Översättning: Helena Johansson www.primetext.tv